Skicka inte ut mig dit igen. Jag är ingen match för honom.
Älskar du mig eller var det också en lögn?
-Älskar du mig? -Gör du det?
-Alltid. -Du hörde honom. Slåss nu.
Jag vinner!
Mästaren är utslagen.
-Skona min fru och min mor. -Nej, vinnaren tar allt.
Mustappa hade redan förlorat.
Alladin var fortfarande den bästa tjuven - en mästare.
Din fuskis! Nästa gång visar jag ingen nåd.
Han stal Mustappas seger.
Alladin hade vunnit genom att stjäla en sista sak.
-Typiskt tjuvar. -Han har ärvt det efter sin mor.
Anden i ringen fick sin frihet.
Det behöv de han inte s äga två gånger.
Men anden i lampan vägrade att ta emot sin frihet.
Jag måste ska ffa mig en tjock fru och lata, små barn. Nej, tack.
Jag har makt. Jag har full kontroll.
Jag bestämmer själv när jag vill bli fri.
Han gjorde alltid tvärtom. Det var en del av hans karaktär.
Ville Alladin verkligen släppa dem fria och ge upp all makt?.
Makt är inte så viktigt.
-Vad är viktigt då? -Lycka.
Det var nåt som stackars Amin Abour inte hade. Han hade ingenting.
Han hade ingen rast eller ro, ingen lycka.
-Vem var Amin Abour? -En tiggare från Kairo.
Det här är en ny saga.
Jag tänkte berätta om Amin eftersom jag tror att det är intressant.
Varför det?
Han såg ut som du.
-Som jag? -Och den andra huvudpersonen...
...var sultanen Abrashild. Han såg ut som din bror Shazanan.
Som min bror? Jag är alltså tiggare och min bror är sultan i Kairo.
Men du tänker inte berätta sagan förrän imorgon?
lmorgon blir det en tävling som är sponsrad av sagoberättarförbundet.
Jag är dess ordförande.
Du borde delta. Vi tävlar om pengar men du tävlar för ditt liv.
Jag har berättat en äventyrssaga och en komedi.
Nu tänkte jag berätta om nåt tragiskt.
Jag sa att huvudpersonerna såg ut som han och hans bror.
-Men vart börjar jag? -Börja i början och sluta i slutet.
-Bara han inte vet vad som händer. -lnte ens jag vet det.
Men borde jag fortsätta? Hans bror tänker slåss mot honom.
-Är det en bra tidpunkt för sagor? -Det är perfekt.
Sagorna berättar hur man vinner eller som i ditt fall lurar döden.
Ja, Sahidi. Er brors armé är två dar härifrån.
-Vad tänker ni göra, Sahidi? -Det krävs starka nerver att vänta.
Jag vet allt om starka nerver.
Amin hade några mynt kvar och gick till närmsta värdshus.
Under tiden gick sultan Abrashild omkring och letade efter äventyr.
Abrashild hade s ällskap av vaktchefen Nouz och storvisiren.
-Det är urtråkigt att vara sultan. -Är det därför ni klär ut er?
-Jag tycker att det är roligt. -Det är ett farligt nöje.
Det ger bara lite extra krydda. Jag går omkring bland vanligt folk.
Tänk om de visste vem jag är. Jag ska skoja lite med dem.
Det är roligare här än i palatset. Vi går in här.
Vi får se om jag kan hitta på nåt roligt.
-Vänta tills mitt skepp anländer. -Vilket skepp?
Mitt skepp, mitt öde. Jag dricker i väntan på mitt öde.
-Vilket är? -lnte vet jag, men det blir toppen!
Om du fick välja... Vilket öde skulle du då välja?
Jag skulle vilja bli sultan.
-Se på dig. Tror du att du kan det? -Spelar utseendet nån roll?
Sultanen föddes med silversked i mun medan alla andra hade en tunga.
Han är lika användbar som ett glasöga i ett nyckelhål.
-Tycker du det? -Om jag var sultan skulle du få se.
Kanske är det ditt öde trots allt.
-Mår du bra? -Jag har aldrig mått bättre.
För honom till palatset. Gör som jag säger, din ökenkaktus!
Kom nu. Jag vill börja leken.
Det var ett sjukt skämt.
Han blev uppsnyggad så att inte ens hans mor hade känt igen honom.
Ni vet vad ni ska göra när han vaknar. lngen får avslöja nåt.
Jag vill ha lite vin...
Nej, det vill jag inte...
Det här är en dröm.
Jag har drömt dagdrömmar förut, men...
Försvinn!
-Var är jag? -l palatset.
-l vilket palats? -l ert palats.
-Vem är jag? -Vår store ledare och pro fet.
Ni är sultan Haroun Abrashild.
Det är vansinnigt.
-Jag vill prata med din chef! -Ni drack för mycket vin igår.
Det har påverkat ert minne.
Jag dricker ibland och jag har lite ont i huvudet.
-Ers Majestät... -Vem då?
-Vår andlige ledare och monark. -Nej, det är jag inte.
-Är det ännu ett av era skämt? -Nej, jag är fy llot Amin.
Jag är storvisir Mousel. Känner ni inte igen mig?
Jo, jag har sett dig på gatorna.
Och jag heter Nouz. Jag har varit chef för palatsvakterna i tio år.
Varför säger ni att jag är sultan? Jag är inte sultan!
-Har ni sett sultan Abrashild? -Nej.
Hur vet ni att ni inte är han då?
Jag är jag. Jag känner ju mig själv.
Det är vinet, Sahidi. Det grumlar era tankar.
Fy lld av alkoholhaltiga ångor i hjärnan-
-var Amin villig att gå med på deras påståenden.
Hela palatset var med på sultanens grymma skämt.
Det var de tvungna till annars blev de avrättade.
Tystnad för sultan Haroun Abrashild.
Vår andlige ledare och pro fet här på jorden.
Jag är inte nåt av det där. Jag är ingen ledare eller pro fet.
Och jag är definitivt inte sultan Haroun Abrashild.
-Är det ännu ett av era skämt? -Nej! Jag är ett fy llo från Kairo.
Varför påstår då hela hovet att ni är sultan?
Se på er själv. Ni ser inte ut som ett fy llo.
Det är en kungs anlete.
l flera år hade han bara tänkt på var han kunde få lite vin ifrån.
Nu hade allt förändrats. Han var en annan man.
Sen gäller det frågan om den kinesiska ambassadören.
Vi har redan beslutat om att börja förhandla med den store Khan.
-Påstår ni att jag är sultan? -Ja, självklart är ni det.
-Och min makt är absolut? -Av gudomlig rätt.
Då borde vi prata om mitt folk istället för den store Khan.
Om deras behov och lycka.
Eller hur? Jag, sultan Abrashild...
...vill att vi bygger nya skolor i alla större städer.
Ni måste tänka över saken först.
Då gör jag ingenting. - Notarie!
Skriv ner detta dekret. Vi ska reducera skatterna...
...till hälften.
-Anser du att armén är underbetald? -Utan tvivel.
Jag har o fta påpekat att vi inte kan försvara oss om armén...
Jag följer dina rekommendationer och fördubblar arméns löner.
-Hur ska vi finansiera allt detta? -Skär ner på onödiga kostnader.
Särskilt här i palatset.
Vi måste få bort all byråkrati.
Se till att mina förslag genomförs genast.
Vilken dåre.
ldag har vi åstadkommit mer än på flera år.
Sultan Abrashild skrattade inte längre.
Tiggaren Amin tog sin roll på största allvar.
Ge en tiggare lite kunglig sötma så förvandlas han till en f järil.
Nu ville sultanen fullborda skämtet.
-Vad kul! -Han blir nog inte lika road.
Jag har kul. Det är det enda som räknas.
Vad tänker ni göra med honom?
Det är det bästa med det här skämtet...
Det blev ett grymt uppvaknande.
Det var fruktansvärt.
Han gick från extrem rikedom till extrem fattigdom.
Det var tillräckligt för att göra vem som helst galen.
Nej...
Det här är en dröm... Jag är ju sultan.
Jag är sultan.
Jag är sultan!
Endast en dåre kan tro att han är världens ledare.
Men det kändes så verkligt.
Så verkligt...
Men det blev mindre och mindre verkligt.
Snart tvivlade han på att det nånsin hade hänt.
Men ödet och sultan Abrashild hade inte lekt färdigt med honom.
-Du borde äta lite. -Jag är inte hungrig.
Stanna här och prata lite med mig.
lngen vill prata med mig. De tror att jag är galen.
-Är du det? -Jag var det. Jag trodde...
...att jag var sultan Abrashild.
Jag drömde att jag var sultan så länge-
-att det till slut blev verklighet.
Var du en bättre sultan än Abrashild?
Bara i mina drömmar.
Tack, min vän.
Skratt botar alla sjukdomar.
-Han tror att han är botad. -Tänker ni låta honom vara nu?
Han gjorde ett bra jobb som sultan. Jag ska ge honom en chans till.
-Tänker ni upprepa skämtet? -Det kan göra honom helt galen.
Ni har inget sinnet för humor.
Med hälsningar från sultanen.
Det är hans födelsedag, därför får alla fångar lite vin.
Länge leve sultan Abrashild.
Amins tortyr fortsatte.
Det var en fruktansvärd mardröm som han fick uppleva igen.
Herregud! Rädda mig!
-Vad är det, Ers Majestät? -Jag heter Amin. Är jag galen?
-Såja, lugn. Det var bara en dröm. -Det här är en dröm. Jag drömmer.
Vi ska ta hit läkaren.
Det var demonerna som tog hit mig. De finns i luften.
Demoner!
Lyssna. Demonerna skrattar åt mig.
Vik hädan, demoner!
Han borde ha tänkt på...
...att aldrig dra samma skämt två gånger.
-Han är död. -Se det från den ljusa sidan.
Vi slipper fler skämt.
Han dog med ett leende på läpparna.
-Vad gör vi nu? Vem är tronarvinge? -lngen.
Adeln kommer att bråka om det. Det blir inbördeskrig.
-Såvida vi inte gör nåt... -Vad då?
Sultan Abrashild ville ju att Amin skulle bli sultan.
-För en dag, ja! -Det är bara vi som vet om det.
Han sänkte ju skatterna.
Vi säger att Abrashild åkte till Mecka.
-Det är ju nästan sant. -Det är troligt. Det är huvudsaken.
Läkaren kommer sen, Ers Majestät.
-Ni har varit sjuk. -Har jag?
Vem är det där?
Det var...hovnarren.
-Vad är det med honom? -Hans sista skämt var dödsroligt.
Han sa att vi inte hade nån humor.
Amin blev en av de mest älskade sultanerna genom tiderna.
Och Abrashild blev bortglömd.
Jag såg mig själv som sultan Abrashild.
Han dog av skratt medan jag förgås av misstänksamhet.
Jag var villig att göra vad som helst mot den rädslan-
-medan Abrashild dog av skratt.
Det var inte du. Det var mörkret inom dig.
Det finns fortfarande där. Se mig i ögonen.
Vad ser du för nåt?
Jag ser mig själv...
...som tittar på min älskade.
Er brors armé befinner sig utanför staden, Sahidi.
Snart, min älskade...
Den är för stor.
-Jag är varm. -En saga hjälper nog.
Nej, den enda du behöver frukta är min bror.
Det krävs mer än sagor för att han ska skona ditt liv.
Han skär halsen av dig.
-Jag har inte tid för sagor. -Det är perfekt.
Det är en otrolig saga om tre bröder som slogs mot varandra.
Det hände för länge sen i Yemen långt före vår tidsräkning.
Landet styrdes av sultan Billah som hade tre söner.
Prinsarna Ahmed, Hussein och Ali.
Prins Hussein var Yemens bästa fäktare.
Ahmed var en mästare i bågskytte.
Prins Ali var fruktansvärt stark.
-Nu slåss de igen. -De växer ifrån det, min älskade.
Det har du sagt i tio år nu.
Titta! lnte min hibiskus. Och inte mina palmer.
Era vandaler!
-Vandaler! -Kom tillbaka, era fegisar!
-Vad bråkade ni om nu? -Prinsessan Fatima älskar mig.
-Nej, hon älskar mig. -Du som är så ful.
Vad kommer att hända när jag dör?
-Ni kommer splittra landet. -Se vad ni har ställt till med.
Allt detta prat om död. Ni gör er far sjuk.
-Vi menade inget illa, mor. -Far kommer väl inte att dö?
-Jag måste utse en tronarvinge. -Gör det nu, far.
Enligt lagen så har jag sista ordet.
-Vem föredrar du, far? -Ni är idioter. Vem ska jag utse?
Låt det förkunnas över hela Yemen...
Jag skickar iväg mina söner på ett uppdrag.
Den som hämtar hit världens bästa underverk-
-blir min arvtagare.
-Hur lång tid får vi på oss? -Ett år.
Ni måste bege er härifrån tillsammans-
-och ni måste återvända tillsammans.
Klä er varmt, pojkar.
-Och rid inte vilse. -Ja, mor.
Bröderna kastade sig ut i det okända.
För att hitta världens bästa underverk.
Vi möts här igen om ett år och så rider vi hem tillsammans.
Må bäste man vinna.
-Vad flinar du åt? -Jag är den bäste.
Det enda du är bäst på är att mocka kameldynga.
De hade inga kartor. De reste till länder som enligt s ägen-
var fulla av drakar.
Ali red till ett mytomspunnet land.
Bronsstaden Zeroc.
Den finns inte kvar. Bronset rostade och brunnarna sinade.
Men på den tiden var den ett underverk att beskåda.
Jag och mina bröder letar efter mirakulösa föremål.
Jag har nåt mirakulöst.
Jag har sett ett teleskop förut.
lnte som det här. Sätt det till ditt öga.
Du behöver bara önska så får du se det du vill.
Jag skulle vilja se prinsessan Fatima av Yemen.
Det är ju hon!
Det är Fatima.
Ni har rätt. Det är ett underverk. Får jag köpa det?
Jag kan inte sälja det. Det tillhör Hari Ben Karim.
-Vill han sälja det då? -Fråga honom.
Teleskopet är inte till salu. Jag har inget behov av pengar.
Men kanske kan jag ge det till dig som en gåva.
Och vad kan jag ge er i utbyte?
Underhållning. Schaca säger att ni är mästare på att slåss.
Vill ni slåss mot min kämpe om teleskopet?
Gärna.
Teleskopet är mitt. Jag har dödat era kämpar.
Vad får dig att tro att de är döda?
-Den här gången har de knivar. -Knivar? Det är fusk.
Det där är fusk...
Rent spel, mäster Schaca.
Medan Ali begav sig tillbaka med sitt magiska teleskop-
- begav sig Ahmed norrut.
Jag är prins Ahmed av Yemen.
Jag har hört att ni har en ovanlig frukt.
Ett grönt äpple som sägs bota alla sjukdomar.
Jag skulle vilja köpa det.
Det är inte till salu.
Finns det nåt jag kan ge er i utbyte?
Kanske. Har du en speciell skicklighet?
Bågskytte.
Då får du genomgå ett prov för att se om du är lämpad-
-till att äga Livets Äpple.
Jag är imponerad, Ahmed. Jag har ett prov kvar.
Sen är Livets Äpple ditt.
-Det är riskabelt. -Det är värt sitt pris.
-lnte för pojken. -Då får du åka tomhänt härifrån.
-Jag förlorar. -Nej, du vinner.
Du vinner genom att förlora. Du vägrade vinna till varje pris.
Livets Äpple är ditt.
Den heliga siaren gav Ahmed äpplet och några goda råd innan han åkte.
Hussein red till den sagolika staden Petra.
Staden försvann i sanden men på den tiden var det österns pärla.
Hussein upptäckte otroliga saker i Petra.
Det var två städer - inte en.
Den andra staden låg under den första.
Det underjordiska Petra överlev de längre.
Men nu har den också försvunnit, slukats upp av sanden.
-Har du bara en matta till salu? -50 guldmynt.
-Du måste vara tokig. -Har du råd att köpa den?
-Om jag vill. -Det vill du.
Följ mig.
Varför säljer du inte nån av de här mattorna istället?
Det här är en flygande matta.
-Den kan föra dig var som helst. -Jag är inget lättlurat barn.
-Det finns inga flygande mattor. -Det finns tusentals.
Det här är en av dem.
Lyft, matta, lyft!
Ner!
Vila nu.
Allt du behöver göra är att säga vart du vill flyga.
50 guldmynt, sa du? Det är den värd.
Jag betalar kontant.
-Vad ska det här föreställa? -Vi tänker råna och döda dig.
Jag kan inte sälja flygande mattor för ynka 50 guldmynt.
Det vore ingen bra a ffär.
Döda honom.
Stoppa tjuven!
Kom igen.
Ta mig till mina bröder.
Vi har lyckats bra. Ett magiskt äpple-
-en flygande matta och ett magiskt teleskop.
Har du testat det här, Ali?
Självklart!
-Säg bara vad du vill se. -Jag vill se vår far, tack.
Det är far.
Han är döende. Vi måste hem.
Bröderna hade lärt sig en sak: Bättre att enas än att slåss.
Det tar oss en vecka att komma hem.
Jag vet ett snabbare sätt.
De hann fram i tid och räddade sin far med Livets Äpple.
Nu stod de enade i resten av deras liv.
De regerade tillsammans i fred och harmoni.
Vilket råd fick Ahmed av den heliga siaren?
Världen är full av ondska. Det finns två sätt att ta itu med den.
Det första är enkelt: Acceptera ondskan och bli en del av det.
Det andra sättet är svårare, men rätt:
Man bekämpar ondskan och ser vilka som inte är onda-
-och hjälper dem att kämpa emot.
Du har valt det andra sättet. Du har räddat mig från mörkret.
-Varför det? -Jag älskade dig.
Är det svaret?
Det får duga tills nåt bättre...
Vi har fått veta att armén leds av Shazanan och hans fru.
-Hon är död. Jag dödade henne. -Hon kan ändå förgöra dig.
De tror att hon för tur med sig. De är ett kra ftfullt par.
Vi har nån med ännu mer kra ft. Jag rider bredvid min make.
-Nej, det är för farligt. -Det skulle höja vår stridsmoral.
De har en död drottning men vi har en levande.
Det var en kall morgon när portarna öppnades till det stora slaget.
Sultan Sharia tänkte överraska sin fiende.
Det fanns ingen rädsla i hans hjärta när han gick till attack.
Beskydda min fru. Hon är viktigare än mitt eget liv.
En liten grupp red i förväg för att göra en farlig raid.
Lyckan står den djärve bi, och den som lär sig av sina misstag.
Sagoberättaren sa alltid att sagorna kan rädda oss.
Med det så menade han att de kan rädda oss-
- om vi använder vår fantasi.
Samla ihop alla mannar.
Sesam, öppna dig.
Det är dags att du tar ansvar för dina handlingar och dör.
Shazanans män omringades av trupper, både framifrån-
- och bakifrån.
Döden kommer i många förklädnader.
Nu var Shazanans tid kommen.
Slaget var över.
-Och far vann? -Ja, och han räddade Bagdad.
-Det var en spännande saga. -Berätta en till, bara en till.
Jag ska berätta en ny saga imorgon natt.
Ni får vänta tills imorgon natt.
Petter Lampinen källa: undertexter